- Hej! - Hej!
- Tror ni att jag har chans på Janine? - Det här har vi gått igenom förr.
Plåga dig inte.
Hon visade väl rätt tydligt att du inte har det.
Jag får väl inte dra för stora växlar på att jag just kysste henne!
- Va? - Härligt!
Vi får väl se.
- Kysste du henne? - Vi kysstes så det stod härliga till.
- Vad hände sen, då? - Jag gick över hit för att berätta.
Så hon är där inne och väntar på dig?
VÄNNER
- Jag måste gå nu. - Okej.
Jag kommer för sent till undervisningen.
Nu är jag jättesen.
Kan du inte lämna läpparna här?
Har ni kysst henne än? Otroligt, jag kan göra det hur länge som helst.
Vet ni vad? Hon kysser bättre än min mamma lagar mat.
- Skönt att du sa "lagar mat". - Visst är det?
Rachel, du måste adressändra, för vi får alla dina räkningar till oss.
Å, Pottery Barn! Du kan slänga resten.
Jag är inte din sopgubbe, bara din brevbärare.
- Titta, här är bordet jag beställde. - Var det från Pottery Barn?
Ja. En apoteksbänk. Vet nån vad en apotekare är?
En farmaceut.
"En farmaceut."
- Phoebe avskyr Pottery Barn. - Jag med.
De slängde ut mig för att jag satte mig på en säng.
Du tog av dig brallorna och kröp ner under täcket.
Jag var ju trött.
- Avskyr Phoebe Pottery Barn? - Möbler ska ha en historia, sa hon.
Den här har en historia. Den är skeppad från butiken i White Plains.
Det ska vara unikt.
Du vet den där hemska fruktskålen hon har?
- Det är jag som har gjort den. - Har du gjort keramik?
Ja, jag gjorde den av en fruktskål jag hittade i soporna.
Ställer du in den hos henne lär vi få höra det till döddagar.
Vi säger att det är antikt. Hon behöver inte veta varifrån det kommer.
Jag älskar de där små lådorna. "Rymmer 300 CD-plattor", står det.
Precis som forna tiders apoteksbänkar.
Då säger bonden: "Det där är ingen ko och du mjölkar inte."
Kul att ni är ihop. Vi har alltid velat ha ett par att gå ut med.
Vi är ett par par.
Jag har haft så kul. Och vilken mysig restaurang.
Och Chandler... Jag fattar inte att jag lät dig stå för notan.
Tack än en gång.
Vill ni komma över i morgon, så gör jag den där pastarätten.
- Toppen! - Okej!
Låt oss få stå för vinet, åtminstone. Jag insisterar.
- Du fixar vinet, va? - Ja.
- God natt. - Vi ses i morgon.
Jag längtar redan!
Hur ska vi krångla oss ur det där?
- Inte två kvällar i rad med dem. - Vad är det för fel på dem?
Jag vet inte. De är så...blajiga, bara.
-"Blajiga"? - Han är blajig.
Hon är bara... Hon är väldigt högljudd för att vara så liten.
De är mina bästa vänner. Vill du inte vara med dem? Det blir svårt.
Visst kan vi vara med dem, bara inte två kvällar i rad.
- Okej? - Jag antar det.
Tack.
Jag skulle kunna sälja mina vänner för att köpa presenter till dig.
- Hej! - Hej!
Å, vilket fint bord! Var har du fått tag i det?
- Gissa. - På en loppmarknad?
Jag visste att du skulle lista ut det på första försöket!
Är det inte läckert? Det är en apoteksbänk.
Man kan precis föreställa sig att det var här de förvarade alla dekokter.
- Eller hur? - Ja.
Man kan nästan känna lukten av opium.
- Ja, nästan. - Vad kostade det?
- Bara 500 dollar. -500 dollar på loppis?
Jag trodde att du menade vad det kostade när det var nytt, alltså.
Nu köpte jag det ju på loppis, så det var 1 dollar, typ.
1 dollar?
Och 50. Det kostade 1 ,50 dollar, typ.
- Körde de med dåtidens prissättning? - Ja.
- Vilken epok är det ifrån? - Från förr. "Forna tider", du vet.
- Ja. Det kunde ju inte vara bättre. - Bra.
Det har bergis en historia. Sa de nåt om varifrån det kommer?
Ja, det vet jag faktiskt. Det kommer från White Plains.
White Plains? Det låter som en förtrollad plats.
- Här är jag! - Hej!
- Men Gud! - Gillar du den?
Det är min nya apoteksbänk.
- Phoebe får inte se den. - Varför inte? Det är äkta vara.
- Den är från Pottery Barn. - Jag vet, jag har en likadan.
Fast jag ljög och sa att vår var gammal.
- Varför det? - För att hon avskyr Pottery Barn.
Avskyr hon Pottery Barn?
Hon tycker att det är massproducerat, sånt man hittar hos kreti och pleti.
Hon kommer snart. Kan vi inte täcka över det med nåt?
Jag tänker inte gömma det för henne. Fast jag köpte ett lakan där också.
Det glömde jag bort. De gör ju lakan också!
- Jag fattar inte att hon avskyr det. - Lägg av. Det är inte dig hon avskyr.
Nej, men Pottery Barn...?
Det är bara för att hon är så knäpp. Tvillingar är knäppa.
Hon är inte knäpp. Hon vill bara vara unik.
Vet du vad som inte är unikt? En tvilling.
Phoebe är här. Då släcker vi och kollar på filmen.
- Snyggt lakan. - Vill du veta var jag har köpt det?
Han köpte det på en loppmarknad.
Köper du dina lakan på loppmarknad?
Måste du hålla så hårt i pungen?
- Hej! - Hej!
Maten är klar om 20 minuter.
Här är en flaska vin du kan ta med dig.
Du skulle ha köpt blommor också, men du stod ju för middagen igår, så...
Tack, men det blir bara jag i kväll.
- Vad är det med Janine, då? - Hon är jättesjuk.
- Så synd. - Hon har legat där inne hela dagen.
Hög feber, näsan bara rinner. Snor, snor, snor, snor...
Monica, Chandler!
Jag är hemskt ledsen för i kväll. Jag måste gå på den där pjäsen.
Ha det så kul.
Lustigt. Jag kunde inte se nåt snor.
- Hon är sjuk. - Varför går hon då på en pjäs?
För att få ner febern går man på en pjäs för att kyla av sig.
Varför kommer inte Janine på middag hos oss?
Hon ville inte umgås med er två kvällar i rad.
Varför vill hon inte umgås med oss?
För att hon tycker att du är blajig.
Och att Monica är högljudd.
Va?
Så hon ljög när hon sa att det hade varit trevligt?
Vi som var hur trevliga som helst mot henne!
Jag är inte blajig. Jag är skitrolig!
Snälla, ni får inte ta åt er.
Hon sa så bara för att hon var nervös för att ni är mina bästa vänner.
Och det var vår första date. Sen är hon jättesjuk, till råga på allt!
- Du sa ju att du hittade på det! - Hellre det än att skylla på en pjäs.
Båda är bra. Själv brukar jag skylla på att Monica är full igen.
Snälla, ge henne en chans till. Hon kommer att ändra sig, jag lovar.
Javisst. Kom, så lagar vi mat.
- Jag gillar inte henne! - Jag hörde vad du sa!
Jag är högljudd.
Snälla, lägg inte upp fötterna på mitt nya...
...gamla lakan.
Min apoteksbänk!
- Var har du köpt det här? - På Pottery Barn!
Gudars! Pottery Barn har kopierat vårt antika bord!
Har de gjort det, så måste ju vårt vara värt mycket mer än 1 ,50 dollar.
Det här luktar ju inte ens opium.
Nej, det luktar vin, som du spillde. Tack för att du förstörde lakanet!
Du ska få de 80 cent lakanet kostade.
En gång till.
- Vill du ha mer juice? - Perfekt ljudstyrka.
Jag vet!
Hej! - Hej!
- Och vad gör ni? - Pratar lite. En massa blaj.
Kom igen. Ni lovade ju att försöka.
Har ni lust att gå på bio med mig och Janine?
Jag hade gärna gått med, men jag vet inte om jag har tid.
Hemskt kul. Jag vill verkligen att ni ska kunna umgås.
Snälla, kan ni inte hänga med? Ni är skyldiga mig det.
- Gör vi? - Just det.
Jag hjälpte ju er när ni blev ihop. Jag hjälpte er att smyga i ett halvår.
Och framstod som en idiot på kuppen. Och jag fick bara 200 dollar för det.
Vi har inte gett dig några pengar.
Som om det vore nån nyhet!
Jag vet inte om den gör sig bäst vid matbordet, byrån eller konsolbordet.
- Rena Pottery Barn-butiken... - Jag vet. Jag är lite fläng.
"Lite"? Det ser ju ut precis som på sidan 72 i katalogen.
Å, titta. En prydnads-fågelbur. Den stora modellen.
Var försiktig. Den är väldigt gammal.
Handlarna fraktade sina fåglar till marknaden i den på kolonialtiden.
Spännande.
Har du gjort ännu fler fynd? Det har säkert också en historia.
Det kan du ge dig på. Det är en rumsavskiljare från kolonialtiden.
Du har en massa saker från kolonialtiden.
Kan du nämna några andra epoker?
Vi har ju forna tider.
Och...fjolåret.
Rachel har verkligen sinne för sånt här.
Om du ska göra om hemma, vilket du borde...
-...borde du be Rachel om hjälp. - Han behöver inte min hjälp.
Som du sa: "Han måste slänga sina billiga kopior och dinosaurieskräpet".
Tycker du det?
Vet du vad? Eftersom du har en sån känsla för vad jag behöver, så...
Här. Ta med dig Phoebe på loppisen från kolonialtiden och handla lite.
- Phoebe vill nog inte följa med. - Jag vill visst följa med!
- Hon vill följa med! - Hon vill följa med.
- De hade bättre grejer förra gången. - Jag hittade ju några lakan åt Ross.
Blä, titta här. Pottery Barn.
Titta inte. Gör inte det.
- Där är soffbordet de stal från oss. - De svinen... Kom nu.
Den där fläkten är precis som vår, och fågelburen och...
- Det är på pricken vårt vardagsrum! - Det är det inte alls.
Vårt är helt annorlunda. Vi har inte...
Vi har inte en sån lampa, och vikskärmen står på andra sidan.
Är det här du har köpt alla våra möbler? Gud hjälpe!
Jag ville så gärna ha det och jag vet vad du tycker om Pottery Barn.
- Bli inte arg. - Jag är redan arg.
Det här är så förkastligt och allt är inproppat i vårt vardagsrum-
-och det enda jag kan tänka på är att vi inte har den där lampan!
Köp lampan, då. Vi har ju pengarna vi fick av Ross.
Jag kan inte!
Om inte... Hotar du med att flytta om jag inte köper lampan?
Jag ska inte flytta.
Men hotar du med att flytta om jag inte köper lampan?
Jag flyttar på stubben!
Då har jag inget val. Jag måste köpa lampan!
Tur att apoteksbänken är äkta, i alla fall.
- Visst har vi haft kul? - Ja, verkligen.
Förlåt om jag var konstig förra gången. Jag var nog bara nervös.
- Vi har full förståelse. - Oroa dig inte.
- Då kan vi göra om det här, alltså? - Absolut.
- God natt! - God natt!
Visst var det kul?
Vi är tvungna att flytta.
Jag visste väl det!
Du är inte heller så himla tystlåten, fröken lilla!
Det enda som är tråkigare än att se modern dans är när du pratar om det.
"Å Chandler, man blir helt uppslukad av det."
Jag vet att du snackar, men det enda jag hör är bla-bla-bla.
Ska vi göra upp?
Nu räcker det! Gå hem, med er. Jag måste snacka med Janine.
Du hade slagit henne, lätt som en plätt.
Det är nog bäst för dig att vi inte träffas i korridoren!
Vi har ett problem. Du kan inte behandla mina vänner på det viset.
- De sa en massa om mig också. - Jag ska prata med dem om det.
De betyder så mycket för mig. Vi är som en enda familj.
Om ni ska bli osams hela tiden så kan vi inte vara ihop.
Det kommer inte att funka, helt enkelt. Jag är jätteknäckt för det.
- Skulle det hjälpa om jag bad om ursäkt? - Ja. Det vore jättebra.
Varnade jag dig inte för att möta mig i korridoren?
Jag skulle gå över för att be om ursäkt för mitt beteende.
Jag vill att vi ska vara vänner.
Jag vet att Joey skulle bli glad, så jag vill också det.
- Så bra. - Kom, då.
- Skönt att vi redde ut det här. - Ja. Vi ses.
- Eller hörs. - Det var droppen!
Vänta!
Ja, det är nog bäst att du springer!
Hörde du?
- Vad ska jag göra? - Jag vet inte. Jag är ledsen.
- Ska vi gå och titta? - Ja, för sjutton.
- Hej! - Hej!
- Har hon flyttat? - Det kan man lugnt säga.
- Tänk att du bara gjorde slut. - Man känner när det inte är rätt.
- Hur är det? - Jag klarar mig.
- Jag vet nåt som får dig på bättre humör. - Vad?
Jag ska hålla föredrag om erosionsteorier i morgon kväll.
Du borde gå på det.
Ja, det fick mig på bättre humör.